P: "Spravedlivý je Bůh, neboť se vzepřela slovům z jeho úst." (3. osoba) To mi nějak moc nedává smysl – kdo je to ta ona, která se vzepřela? V Losungen je, že já jsem se vzepřel(a) jeho slovu.
Kontext 1. kapitoly (ČEP) střídavě mluví o tom, že je to dcera sionská (v.4), jeruzalémská (v.8), judská (v.15); Sión, Jeruzalém (v.17), v hebrejštině asi oba ženského rodu. Fischl má v 17. v. dcera sionská, dcera jeruzalémská.
Tak co s tím? Takhle to zní divně, v té 3. osobě, bez udání podmětu.
Většina překladů má 1. osobu ženského rodu (já dcera), některé 1. osobu mužského rodu (já Sión, Jeruzalém). V hebrejštině je také 1. osoba kal perfektum: מָרִ֑יתִי
Tak nevím, proč to ten Fischl překlápí do 3. osoby.
Asi bych v tomto případě zkusil nějaký jiný překlad:
ČEP: Hospodin je spravedlivý, já jsem vzdorovala jeho ústům.
BKR: Spravedlivý jest Hospodin, neboť jsem na odpor činila ústům jeho.
B21: Hospodin je ale v právu, vždyť jsem se vzepřela jeho příkazům.
HEJCL: Spravedlivý jest Hospodin, neb jsem slovu jeho vzdorovala.
KLP:   Spravedlivý je Hospodin, neboť jsem vzdorovala jeho slovu.
Anebo nevím, jak to řešit.

Pa: máš pravdu, zní to divně, i to spojení s tím - neb, neboť - ta kraličtina je zase méně srozumitelná, i když to vyjadřuje nejlépe, přesto nejvhodnější asi bude to Ek, kde se jasně říká, je to moje vina

P: Co myslíš tím Ek? Ekumenický ČEP? Nic o vině tam nečtu.

I: Jo, asi tedy ČEP. A kdo to mluví, to je evergreen, ať si to najdou.

P: O.K., místo Fischla dáváme ČEP.

