P: NZ: Tvůj text mi přijde trochu divný:
… našeho Pána Ježíše Krista. On zemřel za nás, abychom my, ať živí či zemřelí, žili spolu s ním.
Začínat to tou výpustkou a konec věty. Když už, tak bych napsal:
[Ježíš Kristus] zemřel za nás, abychom my, ať živí či zemřelí, žili spolu s ním.
Tak to také vyřešili v Losungen.
(Když jsem jej dal do [], tak tím pádem redukuji odkaz 1.Tesalonickým 5,9-10 jen na 1.Tesalonickým 5,10)
A abychom se víc přiblížili tomu Lutherovu textu, tak bych z ČEPu vzal ten variantní doslovný překlad z řečtiny j):
[Ježíš Kristus] zemřel za nás, abychom my, ať spíme či bdíme, žili spolu s ním.
Kralička a většina ostatních to tam má také tak a spíš tak ten Lehrtext navazuje na SZ heslo, které hovoří o nočních hlídkách.
εἴτε γρηγορῶμεν, εἴτε καθεύδωμεν
Může znamenat bdělost/spánek, přeneseně i být naživu/zestnulý.
Žilka tam uvádí obě možnosti, tak což tam dát Žilku? Dávám jako alternativu:
[Ježíš Kristus] za nás umřel, abychom, ať bdíme (v životě) či spíme (v smrti), spolu s ním žili.

MJ: Hlasuju pro Žilku, právě proto, že to hezky rozvíjí tu noční hlídku, ale rozhodnout si netroufám.

I: Ono s tím spaním je hloupé, že v. 6 vyzývá nespěte a bděte. Tohle by vypadalo, že na tom nesejde, klidně můžeme spát. Ale ten Žilka to řeší, byť vysvětlivkou. Dejme ho tam.

P: O.K., vyhrává Žilka.

